-Hei, jeg kjøpte en til deg. -Hei.
Takk. Jeg skulle kjøpe noe potetgull. Vil du ha?
Nei takk. Vi skal vel fortsatt spise lunsj sammen i dag?
Det skal vi vel.
Hvordan våger du?
NOTIS
Hei, Toby. Hva er dette?
"Jeg vil bare minne alle om firmaets regler angående "VKO",
-eller å vise kjærlighet offentlig." -Ja...
Noen på kontoret har klaget på at andre har drevet med VKO.
Jeg ville bare minne dem på at det ikke er passende å gjøre det.
Handler dette om meg og Jan på kontoret? For vi samtykket begge til det.
Hva vi gjorde angår ikke deg eller noen andre her.
Jeg tror ikke noen hørte noe. Vi var veldig diskrete.
Og de fleste hadde dratt da. Så jeg synes ikke det angår deg.
Jeg synes det du skal gjøre er å rulle sammen notisen skikkelig...
Ok, den handlet ikke om deg.
Bare så det er sagt, har jeg aldri gjort noe med noen på kontoret.
Greit, alle sammen. Klagen handlet om Jim og Pam.
-Nei... -Hva?
Er dere sammen?
Jepp. Ja, det er vi.
-Tuna! -Herlig!
Jeg visste det!
For dere to.
Toby, var dette din morsomme måte å gratulere oss på?
-Ja. -Ok. Hjernen min sprenger.
Kom over hit. Kom igjen.
Greit, reis dere.
Sånn ja.
Dette kommer til å bli en beryktet dag, dere.
For dette er dagen da Jim og Pam...blir én.
-Vi har vært sammen et par måneder. -Jeg er glad i dere.
-Telefonen ringer. -Nei, Pam, la dem ringe.
La Dunder-Mifflins klokker spille for kjærligheten deres.
For...dette er kjempebra. Det er kjempebra.
Mitt hjerte stiger...med ørnens rede.
Jeg ser det ikke. Jeg tror begge kan få bedre.
Det overrasker meg ikke. Pam er kontorets madrass.
Jim Halpert er opptatt.
Gjett hvem som nettopp ble den kjekkeste single karen på kontoret?
VELKOMMEN TILBAKE, RYAN
Kan du gjøre den rettere?
Det sa brura også.
-Planla du det? -Nei.
"Kan du rette den opp?" "Den ser hard ut."
"Du bør ta munnen der."
Hvordan kan du bruke den naturlig?
Jeg tenkte på å blåse opp ballonger.
"Du bør kanskje stusse den litt"?
Kommer Ryan tilbake i dag?
Ja, han gjør det.
Pam og Jim er sammen. Ryan kommer på besøk.
Det eneste som kan gjøre dagen bedre er iskrem.
-Hva vil du? -Gi deg denne.
-Hva er det? -En vill gårdskatt.
Jeg fanget ham i går, og gir ham som erstatning for den jeg ødela.
-Hennes navn var Sprinkles. -Og hans navn er Søppel.
De fleste kaller ham Søppel fordi han liker å spise søppel. Ikke sant, Søppel?
Jeg kan ikke tro at du trodde du kunne erstatte Sprinkles
før hun er begravd til og med.
-Har du ikke begravd henne ennå? -Ikke forhast meg. Jeg sørger.
Søppel kan være til stor hjelp. Han er en nyttig katt.
Han drepte en hel familie med vaskebjørner. Se på ham.
Jeg vil ikke ha Søppel. Jeg vil ha Sprinkles!
-Hei, Toby. -Hei...
-Dere to. -Hei.
Nå når vi er sammen, lurte vi på om vi må signere en av de
"vi er sammen"-greiene til firmaet.
Vel, det er bare for seriøse forhold, vet dere.
Hvis dette er mer avslappet er det ikke nødvendig.
Jeg vil ikke snakke for Jim, men det er temmelig offisielt.
Så må vi da signere det, eller.
La oss vente og se hva som skjer.
-Hva? -La oss vente bare.
Å, ok. Flott.
-Hei, Ryan. -Vent et øyeblikk.
Hei, Pam. Godt å se deg. Er Michael her?
Der er han, han er tilbake! Med skjegg.
Han har ansiktshår. Se på ham! Voksen og ikke noe sted å gå til.
Hallo, hr. Sonny Crocket. Jeg er Tubbs.
Greit. Skal vi begynne?
Ja, la oss begynne, for vi har viktige forretninger å diskutere.
Nettopp. Dette er et forretningsmøte.
-Brannstifter! -Kutt ut det!
Det stemmer! Brannstifter. Ikke start noen branner, Ryan.
Brannstifter!
-Du fikk ikke med deg det. -Hva da?
-Da han startet brannen. -Se hvor stor han er.
Du er så moden og gammel, en liten mann, nå.
-Du er vår lille mann. -Lille gamle mannegutt.
-Michael, alle... -Skjegget mannegutt.
La meg si noe. Jeg vet jeg var vikar her, men nå er alt annerledes.
Jeg vil ha deres respekt.
Jeg er sjefen deres nå. Dere må behandle meg som dere behandlet Jan.
Det er litt kinky. Jeg har ikke den legningen.
-Jeg tror Ryan er forelsket i meg. -Nok!
Dette er upassende og slutter nå.
-Forstår du? -Ja.
Kom igjen, ro dere ned. La oss være seriøse nå.
Ryan har en veldig spesiell og viktig presentasjon,
som vil skje i konferanserommet om 10 minutter. Høres det bra ut? Ok.
Ja, Ryan ble sint på meg.
Men det var et glimt i øyet hans jeg merket som sa:
"Kompis, vi er venner. Jeg later som bare.
"Jeg er den store sjefen nå, og jeg må virke som en kjempe.
"Men du kjenner meg og stoler på meg, og vi liker hverandre.
"Og vi vil alltid være venner.
"Og jeg vil aldri ta deg for gitt.
"Og jeg savner deg. Og jeg er glad i deg."
Hans ord.
Dunder-Mifflin Infinity vil gjøre forretningsmodellen vår strømlinjeformet.
Kampanjens midtpunkt er et nytt nettsidegrensesnitt mellom selskaper
som gjør at vi kan konkurrere direkte med store kjeder.
Vent nå. Sist jeg sjekket hadde Dunder-Mifflin allerede en nettside.
Og jeg ser ikke hva som er galt med den.
KLAR JULEN 2002
Dette er en stor overhaling. Vi blir yngre,
mer strømlinjeformede og smidige i forhold til tilpasning til markedet.
-Nøkkelpersoner får hver sin BlackBerry. -Gi meg, gi meg.
Jeg blir her en stund for å hjelpe dere med å få dem i gang. Spørsmål?
Hva om vi ikke vil bruke en BlackBerry fordi de er dumme og meningsløse?
-Dette gjelder hele firmaet. -Oppfattet.
Du burde kalle det Dunder-Mifflinfinity. Ta ordene sammen, vet du.
Noen flere spørsmål?
Kan vi snakke privat om forholdet vårt?
Takk, alle sammen.
Ryan Howard, folkens! Godt jobbet!
Det var morsomt. Når er nettsiden klar?
Vi vil begynne å lære opp folk på nytt snarest, så vi kan komme i gang.
Flotte greier.
-Vi er ferdige. -Hvem?
Oss, deg og meg. Veteranene.
Jeg er ikke gammel. Du er det. Du er rundt 100.
Du er over 40. Det er grensen.
Hører du på hva han sier? Ny opplæring, nytt system, ungdom.
Jeg sier deg, gutten er mannen med ljåen.
Fiks dette, ellers vil du, jeg, Sammy, Phyllis og hun du kjørte på
forsvinne.
Beklager, jeg visste ikke at dere var her.
-Nei, vi satt her bare. -Jeg kunne ikke se hendene deres.
Hei, Pam, forresten, det er flott at du dater.
Men når en ny kunde ringer, må du gi dem til en tilfeldig selger.
Du kan ikke basere hvem som får nye kunder på hvem du ligger med den uken.
-Ok? -Ok.
Og det var derfor vi ventet så lenge med å si det til folk.
-Ok, hva skjer? -Jeg var bare...
Jeg vil bare vite at for meg og kontoret vil forretningene fortsette som før?
-Det blir forretninger, men ikke som før. -Ja, jeg forstår.
Vi gjør store fremskritt og vi utvikler oss.
-Men ikke som før? -Nei.
Vi begynner fra starten av igjen. Vi innfører et nytt system.
-Bra, så vi forstår hverandre. -Nei.
Michael, jeg vet hvor mye tid og arbeidskraft som sløses bort her.
Firmaet blir yngre, raskere og mer effektivt.
Du må forberede deg.
Vi hadde en utenlandsk utvekslingsstudent hos oss da jeg var ung.
Og vi kalte ham broren min. Og jeg trodde han var det.
Men så dro han hjem til det som nå er eks-Jugoslavia,
med alle dongeribuksene mine.
Jeg måtte tilbringe hele vinteren i shorts.
Det er sånn Ryan er, en falsk bror som stjeler dongeribuksene dine.
-Så...hvordan går det? -Topp. Jeg går ut med mange menn.
-Bra. -Mange. I hovedsak svarte menn.
-Kelly... -Hva?
Hvordan trykker man på kun én av knappene om gangen?
-Jeg vet ikke. -Prøvde du engang?
Om gutten vil fikse min, så får han gjøre det.
-Jeg kan ikke se halvparten. -Den er for liten. Bruk telefonen.
Jeg vil at du skal si at du bryr deg om meg. Det er det jeg vil.
Kelly, jeg er sjefen din nå. Du kan ikke snakke til meg som jeg var kjæresten din.
Å, den store sterke mannen. Fancy nye et eller annet.
-Du brydde deg aldri om meg. -Gjorde jeg aldri det?
For seks måneder siden ba Karen Filippelli meg ut i en e-post.
Jeg sa nei fordi forholdet vårt var viktig for meg.
Jeg håper det gjelder fortsatt, for jeg er gravid.
Og gjett hva, kompis? Jeg beholder barnet.
Er du klar for å hjelpe meg med å oppdra et barn?
Jeg kan ikke snakke om dette nå. Vi spiser middag etter jobb.
Så snakker vi om det da, ok?
Vi skal ut sammen!
-Hallo. -Hallo, Dwight.
Jeg har tenkt på ting...
Og jeg lurer på om du vil spise middag med meg i kveld.
-Virkelig? -Ja.
Jeg skal reservere et bord. Nei, la meg lage mat til deg.
Blomkål og nudler. Bakt potet på siden.
Jeg foretrekker et offentlig sted. Vi sees etter jobb.
Hvordan er det med disse greiene i forhold til testiklene?
Hva?
Jeg vil ikke få merkelig sæd i tilfelle vi får barn noen gang.
Så hva gjør Ryan her?
Jeg vet ikke. De lanserer en stor ny forretningsplan, en ny nettside.
Men han oppfører seg irriterende.
Det handler om ungdom, smidighet og effektivisering.
-Han prøver å presse ut de gamle. -For en slange han er.
Jeg håper han får en aldersdiskrimineringssak mot seg.
-Hva er det ordet? -Aldersdiskriminering.
Firmaer kan ikke diskriminere folk grunnet høy alder.
For et par år siden prøvde vi å presse ut noen eldre avdelingssjefer
med obligatorisk pensjonsalder, og Ed Truck, din gamle sjef,
truet oss med en rettssak. Så vi måtte gi oss.
Så gamle folk har like mange rettigheter som yngre folk?
Ja, Michael. Det har de.
-Creed? -Ja, sir?
-Går det bra? -Alt er bra.
Jeg er 30. I november blir jeg 30.
Er et annet møte planlagt? Jeg skulle ta BlackBerry-opplæringen her.
Michael ba oss vente her, vi vet ikke hvorfor.
-Å, herregud. -Bra, vi er alle her.
-Vi kan begynne. Sett deg som alle andre. -Michael, ikke i dag.
-Ok, dette er... -Det er fortsatt mitt kontor, Ryan.
Det har vært mye snakk om nye ideer i dag. Vel...
Nye ideer er bra. Men de er også ulovlige.
For de er en form for alders- diskriminering. Hva? Ja, det stemmer.
Visste dere at Aldersdiskrimineringsloven fra 1967
forbyr diskriminering av ansatte basert på alder
fra 40 år og opp? Jeg visste det.
-Teknisk sett har han rett. -Hold kjeft, Toby.
Hvorfor hater vi som samfunn gamle mennesker sånn?
-Fordi de er teite. -Nei! Creed, nei, de er ikke det.
Faktisk ser man i mange kulturer opp til gamle siden de kan fortelle historier.
Som den gamle damen fra Titanic .
Eller de morsomme tingene de kan gjøre, som "hvor er kjøttet"?
Hvorfor har du bildet fra Big oppe igjen? Du brukte det da du brente foten din.
Du bruker Ben Kingsley igjen også.
Jeg skulle sette opp nye bilder, men det var tomt for blekk i skriveren.
-Michael Scott? -Det er meg! Kom inn.
Hvem er den gamle dusten?
Kom du vaklende fra gaten, fra en boks eller noe?
Hvem er dette verdiløse skjelettet?
Denne fyren er ingen annen enn en av grunnleggerne av Dunder-Mifflin,
hr. Robert Dunder.
Å, ja! Ja!
-Michael, kan jeg få snakke med deg? -Så klart. Unnskyld meg.
-Vi har faktisk arbeid å gjøre. -Greit.
Da vil jeg ringe David Wallace, så kan du forklare for ham
hvorfor du kastet grunnleggeren av firmaet på sin gamle rumpe ut herfra.
Bob, hvor gammel er du?
-Jeg er 87. -87 år ung.
Og fortsatt aktiv. Det er flott.
Visste dere at Bob fortsatt er med i styret i Dunder-Mifflin?
Jeg har ikke vært på styremøte på årevis.
Jeg sender en representant.
Du sender fortsatt din egen representant. Bra for deg.
Jeg kommer til å leve veldig lenge. Min bestemor Schrute ble 101.
Min bestefar Mannheim er 103,
og tråkker fortsatt rundt nede i Argentina.
Jeg prøvde å besøke ham en gang, men Shoah-stiftelsen motsatte seg det.
Jeg grunnla dette firmaet i 1949.
Den gangen leverte vi konsoller,
-i hovedsak til byggebransjen. -Jøss.
Og Mifflin tok jo liv av seg senere,
-men jeg kjente ham via Rotary. -Herlig.
Han var...Han spiste middag med Beverly og mannen hennes.
Hva var det han het? Jerry. Jerry Trupiano...fra South Jersey.
Og han var høy. Både han og Mifflin var høye karer.
Herlig. Det er herlig.
Takk for at du kom. Robert Dunder, folkens.
Takk. Det var flott.
-Har du noen som kjører deg? -Jeg kom hit i taxi.
-Perfekt. -Kunne du gi meg en annen...
Inspirerende. Hva har vi lært?
Vi har lært at vi ikke kan lære en gammel hund nye triks.
For det er ulovlig, og du vil havne i fengsel.
Jeg burde nok hjelpe ham hjem.
Nei, ikke hjelp ham! Han trenger ikke hjelp, Pam.
For en hyggelig fyr.
Ha det, folkens.
I dag var et fantastisk sløseri av tid.
Jeg er uenig. Jeg synes det var veldig verdifullt.
Teknologi hjelper forretninger, ok?
Du burde ikke gå mot det. Det er dit verden beveger seg.
Jeg synes at gamle forretningsmetoder er bedre. Og jeg kan bevise det.
Ok. Jeg ser fram til å høre ideene dine.
-Hvor vil du dra? -Til et romantisk og dyrt sted.
Kelly, kom igjen.
Du har rett. Jeg føler meg ganske kvalm uansett.
Så...vi kan droppe det.
-Nyter du dine vegetariske nudler? -Ja. Hvordan er kjøttet ditt?
Tørt, delikat.
-Jeg hørte en vits i dag. -Å, det er morsomt.
Ja, den var det.
Nyter du mineralvannet ditt?
Jeg kan ikke gjøre dette. Jeg kan ikke være med deg.
Hver gang jeg ser deg i øynene, ser jeg Sprinkles' stive, livløse kropp.
Så ikke se meg i øynene. Se her. Det er et gammelt salgstriks.
Jeg beklager. Jeg ga dette alt jeg kunne gi.
Nei, ikke gjør dette, apekatt.
Jeg legger igjen tannbørsten din på toppen av dekket ditt i morgen.
Jeg sier ikke at jeg steg som en meteoritt. Men det gjorde jeg.
Om de visste hvor mye jeg betaler for frisyren min nå,
så hadde de ikke tatt meg på hodet.
Det var $200.